Mitä haluat tehdä tänään?
En tiedä.
Kotileikki kävi tylsäksi.
Niin.
Milloinkohan äidin vieraat lähtevät?
He saisivat lähteä jo kotiin.
Niinpä.
Mitä tuo on?
Näin nuken kävelevän tietä pitkin.
Todella suuren nuken.
Jostain syystä tuntui siltä, että hänen tulonsa tiesi pahaa.
Äiti!
Ann-neiti!
-Ymmärrän, mutta... -Se on tärkeää.
-Mutta... -Äiti!
Ann! Olen sanonut, että sinun pitää koputtaa ensin.
Ja tervehdi kunnolla.
Tervetuloa kotiimme.
Suo anteeksi, äiti.
Hyvä.
Mitä asiaa sinulla oli?
Löysitkö taas oudon ötökän?
-En halua nähdä sitä. -En nähnyt ötökkää!
-Näin kävelevän nuken! -Nuken?
Rouva.
Hän on saapunut.
Ai, häntäkö sinä tarkoitit? Onko tämä se päivä?
Kutsu hänet sisään.
-Selvä. -Odotahan nyt!
Olen pahoillani, mutta meidän pitää jatkaa myöhemmin.
Mitä oikein teet tälle kartanolle?
Hän ei voi asua täällä yksin. Siksi tarjouduimme...
Palatkaa myöhemmin, olkaa hyvät.
Odotahan nyt.
Ann.
Olehan kiltisti.
Pahoittelen viivästystä.
-Kiitos, että tulit tänne asti. -Se ei ollut ongelma.
Hän puhuu!
Matkustan minne tahansa täyttääkseni toiveenne.
-Auto Memory Doll... -Sinä siis olet nukke!
Ann!
-Pahoitteluni. -Ei haittaa.
Violet Evergarden palveluksessanne.
Istu alas, ole hyvä. Haluatko teetä?
Toivottavasti pidät siitä.
-Ole hyvä. -Kiitos.
Hän juo!
-Mitä sille käy, kun juot? -Ann.
Se poistuu kehostani ja palaa maahan aikanaan.
Ann, tuo on epäkohteliasta.
Aloitammeko?
Käsittääkseni minut on palkattu seitsemäksi päiväksi.
Aivan. Haluaisin aloittaa heti.
Selvä. Missä me työskentelemme?
Menisimmekö lasikuistille, jossa on valoisaa?
-Mitä te teette? -Hän auttaa kirjoittamaan kirjeen.
Minä voin kirjoittaa sen!
Et osaa vielä kirjoittaa vaikeita sanoja, Ann.
Kyllä osaan!
Violet-neiti on todella kuuluisa ja taitava kirjoittaja.
Kenelle kirje on?
No...
-Jollekulle, joka on hyvin kaukana. -Kaukana?
Se on tärkeä kirje.
Et saa tulla lasikuistille. Aloitammeko, Violet-neiti?
Selvä.
Toin tämän kirjoituskoneen.
-Se käy minulle. -Selvä.
Tiesin, että hänen tulonsa tietää pahaa.
Hän tosiaan on nukke.
Rouva!
Oletko kunnossa, äiti?
Olen.
Paranen pian.
Todellako?
Todella.
Minä laulan sinulle tuutulaulun!
Kiitos.
Mutta aikuiset eivät tarvitse niitä.
Saanko nukkua kanssasi?
Luulin, ettet enää nuku päiväunia.
Haluan nukkua tänään.
Voisitko mennä viihdyttämään vierastamme?
Vihaan vieraita.
He kaikki yrittävät viedä sinut pois luotani.
Olen pahoillani.
Hän on täällä vain seitsemän päivää.
Ole kiltti tyttö.
Äitini lepää jonkin aikaa.
Hyvä on.
Hän on hieman uninen.
Viihdytän sinua sillä aikaa.
Vihaan vieraita,
mutta sinä olet nukke.
Mitä me teemme?
Voisimme jutella tai leikkiä.
Minä en osaa sellaista.
Mutta -
jos vain vähän aikaa.
-Leikitään nukellani! -Selvä.
Nukke leikkii nukella. Onpa huvittavaa.
Mitä teen tällä?
Puhu hänelle ja huolehdi hänestä.
Ensin sinun on tervehdittävä.
Hei.
Hei vain.
Nukke sanoi tuon!
Vai niin.
-Ymmärrän. -Ai niin! Sinähän olet nukke,
joten et ole leikkinyt nukeilla.
-Ei, minä... -Minä opetan!
Nyt leikitään kotia.
Pihalla on pöytä.
Huoneenne on valmis. Voin viedä teidät sinne.
Selvä.
Suokaa anteeksi.
Huoneenne on toisessa kerroksessa.
Mistäköhän he puhuvat?
Ellis!
-Minä vien ne sinne! -Se ei käy!
Tämä on työtäni. Pyydän, älkää viekö sitä minulta.
Miksi elämä on näin epäreilua?
-Niin? -Ann täällä.
Tulkaa sisään.
Onko jokin hätänä?
Mitä teet?
Säädin kättäni.
-Säädit? -Jotta se liikkuu oikein.
Kirjoitatko kirjeitä taas huomenna?
-Kyllä. -Ja seuraavana päivänä?
-Kyllä. -Seitsemänä päivänä.
-Eli myös sitä seuraavina päivinä? -Kyllä.
Kenelle kirjoitat?
En voi kertoa sitä.
Mikset?!
-Minulla on salassapitovelvollisuus. -Salassa...
Älä käytä vaikeita sanoja!
Pahoitteluni.
Et voi kirjoittaa isälleni, koska isäni on poissa.
Tiedätkö sen ison sodan?
Hän kuoli sankarina.
Kenelle kirjoitat tätä kirjettä?
Ann-neiti.
Tulitteko luokseni jostakin syystä?
Mitä tarkoitat?
Ellis lähti kotiin ja äiti meni nukkumaan.
Teidänkin pitäisi mennä nukkumaan, Ann-neiti.
Miksi?!
Valvominen ei tee hyvää hienoille naisille.
Cattleya-neiti sanoi niin.
-Kuka hän on? -Toinen Doll yhtiössäni.
-Toinenko? -Niin.
Myös Erica-neiti ja Iris-neiti ovat Dolleja.
Vau! Onko teitä niin monta?
On.
-Ann-neiti. -Hyvä on. Lähden nukkumaan.
Käy nukkumaan, ettei äitini suutu!
Jos valvot liian myöhään, aave tulee kummittelemaan sinulle!
Hyvää yötä, Ann-neiti.
Hyvää yötä!
Onpa outo nukke.
"Varas yllättyi. Hän huudahti.
Ja sitten hän juoksi pois."
Olet aika hyvä lukemaan.
Violet!
Millainen leipä on niin kovaa, ettei sitä voi syödä?
Se pehmenee keiton seassa.
Violet!
Ennen kuin äitini tulee, ratkotaan arvoituksia, tanssitaan,
leikitään kotia ja napataan hyönteisiä!
Ann-neiti. Kertokaa asiat tärkeysjärjestyksessä.
Violet, lue minulle satu.
Violet!
Mitä mieltä olette?
-Tämä on todella hyvä. -Sitten jatkan samaan tyyliin.
Kiitos.
-Ann! -Tämä ei ole sitä, mitä luulet.
Toivoin, että Violet voisi sitoa nauhan hiuksiini.
Myöhemmin sitten.
Saisinko pitää pienen tauon, rouva?
Uskon, että Ann-neiti haluaisi sen nyt.
Se on valmis, Ann-neiti.
En oikeasti halunnut, että sidot nauhan.
-Selvä. -Halusin, että äitini tekisi sen.
-Selvä. -Haluan lukea hänen kanssaan -
ja leikkiä kotia. Vaikka äiti ei pidä hyönteisistä.
Älä enää vie äitini aikaa, Violet!
Enää pari päivää.
Sano äidilleni, että voin olla paikalla, kun kirjoitat!
Haluan olla hänen lähellään!
Haluan vain puristaa hänen kättään! Ole kiltti!
Olen hyvin pahoillani, mutta se ei käy.
Miksei?!
Olen pahoillani. Minun on palattava.
-Saammeko tämän tänään valmiiksi? -Kyllä, jos jatkamme samaan tahtiin.
Voitte aloittaa.
Rouva?
Olen kunnossa.
Rouva!
-Olen kunnossa. -Mutta...
Pyydän jatkamaan.
Lopeta jo! Äiti!
Riittää jo!
Olen kunnossa. Mene leikkimään toiseen huoneeseen.
Miksi kirjoitat tätä kirjettä?!
Kenelle se on? Isä ei enää ole luonamme!
-Se on tärkeä kirje. -Se on jollekulle, jota en tunne!
Jollekulle, joka ei edes tule luoksesi!
Kukaan ei muutenkaan välitä sinusta!
Onko kirje tärkeämpi kuin minä?
Mikään ei ole tärkeämpää kuin sinä.
-Olet valehtelija. -En valehtele.
Mutta sinä et parane lainkaan! Sanoit, että paranet!
Totta.
Tiedän jo!
Minä...
Minä jään yksin, kun kuolet!
Kuinka kauan voin vielä olla kanssasi?
Jos kerran jään aivan yksin,
lopeta kirjeen kirjoittaminen ja ala viettää aikaa kanssani!
Pyydän, äiti!
Äiti!
-Äiti! -Ann-neiti.
Äiti!
Ann-neiti!
Ann-neiti.
Haluan vakuuttaa, että teemme jotain hyvää äitinne kanssa.
Pyydän, älkää olko vihainen äidillenne.
Mutta...
-Mutta... -Tämä tekee tietenkin kipeää.
Jouduitte hyväksymään äitinne sairauden kovin nuorena.
-Olette todella vahva. -Enkä ole!
En ole...
Minä...
Minä sain äidin itkemään!
Ei. Olette kiltti ihminen.
-En ole. -Olette.
Enkä!
En ole!
-Äitini sairastui, koska olen tuhma! -Sairaus ei liity siihen mitenkään.
Kyllä liittyy!
Asialle ei voida tehdä mitään.
-Olet väärässä. -Samoin kuin käteni -
eivät voi ikinä olla pehmeät ja lämpimät.
Sille ei voi tehdä mitään.
Äiti.
Miksi hän kirjoittaa kirjettä?
Ilmaistakseen tunteitaan.
Mitä väliä sillä on? Sille ei ole tarvetta.
Sellaista kirjettä ei olekaan, joka ei ansaitse toimitusta, Ann-neiti.
Sitten koitti päivä, kun minua halannut nukke -
sai kirjeensä valmiiksi ja hyvästeli meidät.
Violet!
Ann-neiti.
Olet lämmin.
Oletko sinä...?
Entä se tee, jonka joit?
Kuten sanoin.
Se poistuu aikanaan kehostani ja palaa maahan.
Hän ei ollutkaan nukke.
Eikä hänen tulonsa tiennyt pahaa.
Hän oli todella kiltti.
Kunpa olisin voinut lukea hänen kirjoittamansa kirjeet.
Kenelleköhän ne olivat?
Ann.
Mennään juomaan teetä.
Leikitään nukellani, äiti.
-Selvä. -Sitten voimme lukea kirjoja...
Ann.
Minun Annini.
Ann.
Ann. Hyvää kahdeksatta syntymäpäivää.
Monia surullisia asioita tapahtuu,
ja sinusta ehkä tuntuu, että se on aivan liikaa.
Älä luovu toivosta.
Saatat olla surullinen ja itkuinen, mutta älä unohda,
että äitisi rakastaa sinua valtavasti.
Ann, hyvää kymmenettä syntymäpäivää.
Olet varmasti kasvanut valtavasti.
Mutta rakastat varmasti yhä lukemista ja tanssimista.
Oletko jo jättänyt ötökät taaksesi?
Hyvää 18. syntymäpäivää.
Olet jo aikuinen nainen.
Oletko rakastunut?
En voi antaa neuvoja rakkaudessa,
mutta olen varma, että kenet valitsetkin, valitset hyvin.
Hyvää syntymäpäivää, Ann.
Olet elänyt jo 20 vuotta. Se on fantastista!
Mutta muista, että jopa aikuiset saavat valittaa välillä.
Kun olet surullinen, muista, että olen kanssasi.
Ann.
Minä suojelen sinua aina ja ikuisesti.
Erinomaista työtä.
Onpa niitä monta.
Nämä kirjeet lähetetään Ann Magnolialle seuraavien 50 vuoden aikana.
Kirjoititko 50 kirjettä?!
Se oli ensimmäinen pitkä matkasi vähään aikaan. Miten jaksoit?
-Se ei ollut ongelma. -Tämä on mahtavaa.
Hän odottaa näitä joka vuosi.
Kyllä, mutta -
kun ne saapuvat,
hänen äitinsä...
Hän on vielä hyvin pieni. Hän tulee olemaan yksinäinen.
Annin äidin on jätettävä ihana tyttärensä taakseen.
Hän jää yksin -
siihen kartanoon.
Minun...
Minun piti pidätellä kyyneleitäni koko ajan, kun olin siellä.
Niin.
Mutta Violet,
ne saavuttavat hänet. Kirjoittamasi kirjeet.
Oli hän kuinka kaukana tahansa.
RAKKAASI SUOJELEE SINUA IKUISESTI
Tekstitys: Jerry Savolainen